Az EU Tanácsának hat hónapos elnökségét betöltő magyar kormány azt szeretné, ha az EU "leküzdené azokat az akadályokat, amelyek jelenleg meggátolják a transzplantációban rejlő lehetőségek teljes mértékű kiaknázását".
Európában szervhiány van, a transzplantációs várólisták pedig folyamatosan nőnek. Amellett, hogy a szervátültetés javítja a recipiensek életminőségét, az állami egészségügyi rendszereknek pénzt takarít meg. A Spanyol Nemzeti Transzplantációs Szervezet szerint például egy veseátültetésen átesett beteg évente 30 ezer euróval kevesebbe kerül Spanyolországnak, mint egy dialízisre szoruló beteg.
Most az EU Tanácsának magyar elnöksége új javaslatot tett le az asztalra, amelynek célja a "szervellátottság növelése, a transzplantációs rendszerek nagyobb hatékonysága és hozzáférhetősége, valamint a minőségi és biztonsági előírások javítása" - mondta dr. Takács Péter, Magyarország egészségügyi államtitkára.
Az Európai Uniónak 2009 és 2015 között volt egy szervadományozási és szervátültetési terve, amely európai szinten 21%-kal növelte az adományozásokat. "Most, hogy az Európai Unió válaszúthoz érkezett, a szervadományozás és szervátültetés megújításának és erőteljes megközelítésének szükségessége soha nem volt még ilyen egyértelmű" - véli Takács.
Az egyik ötlet a tagállamok közötti cserék fokozása lehetne. "Ennek egyik módja az lenne, ha átlépnénk a határokat, és megpróbálnánk kommunikálni és kapcsolatokat szervezni más országokkal, mert ezek lehetővé teszik a szervcserét, a transzplantációhoz és a szervbeszerzéshez vezető gyors utat" - mondja Dimitri Mikhalkski, a Belga Transzplantációs Társaság alelnöke. Ugyanakkor felszólít arra is, hogy ösztönözzék a szervek gyors szállítását, mivel minden késedelem "csökkentheti a minőségüket".
Az Európai Unión belül már léteznek olyan szervezetek, amelyek koordinálják a szervszállítást. Az Eurotransplant például összeköti Németország, Ausztria, Belgium, Horvátország, Szlovénia, Magyarország, Luxemburg és Hollandia igényeit. Együttműködésük révén kapcsolat teremthető az összes transzplantációs és szervdonációs kórházzal.
Új lendület
A donorok aránya nagymértékben eltér a blokk országai között. Az egymillió lakosra jutó éves arány Spanyolországban 47, Portugáliában 31,5, de Bulgáriában csak 2,1, Cipruson pedig 3,3 fő. Ahhoz, hogy az elhunyt donornak minősüljön, számos feltételnek kell megfelelnie, ami megnehezíti a számok növelését. Ideális esetben olyan fiatal személyről van szó, aki agyhalálban halt meg, és nem szenved magas kockázatú fertőző betegségben, például azok sorolhatók ide, akik közúti balesetet szenvedtek.
A donorok számának növelésére az egyik lehetőség az úgynevezett marginális donorok, azaz idősebbek vagy rosszabb állapotban lévő szervekkel rendelkezők alkalmazása. Ez átmeneti megoldás lehet a várólisták lerövidítésére és a szervhiány pótlására - mondja Mikhalkski.
"A korábban létező klasszikus donor szinte eltűnt" - mondja az orvos. "Most a közlekedésbiztonság, a járműbiztonság és az életminőség miatt kivételnek számítanak".
Emellett egy másik magyar javaslat az, hogy az olyan országok, mint Németország, változtassák meg a jogszabályaikat úgy, hogy minden állampolgár donor legyen, hacsak nem jelzi ennek ellenkezőjét. Sok európai országban már most is van olyan jogszabály, amely minden állampolgárt potenciális donornak minősít, például Spanyolországban és Portugáliában.
Az elmúlt években már több állam is módosította törvényeit ebben a tekintetben, például Hollandia (2020) vagy Görögország (2013).